Načelo suvišnosti

Teorija

Načelo suvišnosti odnosi se na činjenicu da suvišne informacije prezentirane kroz oba informacijska kanala dovode do preopterećenja njihova kapaciteta i negativno utječu na proces učenja.1) Mayer, Richard E. The Cambridge handbook of multimedia learning. Cambridge University Press, 2005.

Praksa

Načelo suvišnosti odnosi se na primjer na materijale za učenje u kojima je tekst postavljen u blizini slike koju objašnjava, ali slično izgovoren tekst(prenoseći iste informacije)također bi trebao biti uključen u materijale. Tako odnoseći podaci trebali bi se nadopunjavati. Ista(suvišna) informacija ukoliko se učeniku prezentira kroz oba informacijska kanala nepotrebno troši kognitivne kapacitete u slučaju kada bi oni trebali koristiti za dobivanje više vezano korisnih informacija.

Stanje dosadašnjih istraživanja

Premda su istraživanja pokazala da suvišne informacije općenito otežavaju učenje 2) Za detalje pogledati: Mayer, Richard E. The Cambridge handbook of multimedia learning. Cambridge University Press, 2005. 3) Schmidt-Weigand, Florian, and Katharina Scheiter. The role of spatial descriptions in learning from multimedia. Computers in Human Behavior 27, no. 1: 22-28. January 2011. , neka istraživanja su istaknula da, ukoliko je suvišna informacija kratka i poštuje princip prostornog kontigviteta, efekt negativne suvišnosti se neće pojaviti.4) Mayer, Richard E., and Cheryl I. Johnson. Revising the Redundancy Principle in Multimedia Learning. Journal of Educational Psychology 100, no. 2: 380-386. May 2008.